____________________________________________________________
Systém ASPI - stav k 27.8.2022 do částky 110/2022 Sb. a 16/2022 Sb.m.s.
Důvodová zpráva k zákonu č. 217/2002 Sb., změna zákona o pobytu cizinců na území České republiky - LIT23884CZ - poslední stav textu 

Důvodová zpráva k zákonu č. 217/2002 Sb., změna zákona o pobytu cizinců na území České republiky 

I. Obecná část 

	Návrh novely zákona č. 326/1999 Sb., o pobytu cizinců na území České republiky a o změně některých zákonů, ve znění zákona č. 140/2001 Sb. (dále jen "zákon o pobytu cizinců"), sleduje cíl převzít ke dni vstupu České republiky do Evropské unie příslušnou část acquis upravující volný pohyb osob. 

	Novela zákona o pobytu cizinců byla připravena v souladu s článkem 18 odst. 1 Smlouvy o založení Evropského společenství k zabezpečení práva občanů Evropské unie "svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států s výhradou omezení a podmínek stanovených v této smlouvě a v předpisech přijatých k jejímu provedení". 

	Při jejím zpracování bylo současně vycházeno z cílů Evropské unie zdůrazněných v článku 2 Smlouvy o Evropské unii, t.j. "zachovávat a rozvíjet Unii jako prostor svobody, bezpečnosti a práva, ve kterém se zaručuje volný pohyb ve spojitosti s vhodnými opatřeními týkajícími se kontroly na vnějších hranicích, přistěhovalectví, práva azylu a předcházení a potírání zločinnosti". 

	Dosavadní úprava cizineckého práva tak dozná zásadní změny v tom, že rozdělí cizince do dvou základních kategorií, a to na občany Evropské unie a na ostatní cizince. 

	Do novely byla též transponována ta ustanovení Dohody mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsaná v Schengenu v Lucemburském velkovévodství dne 14. června 1985 a Prováděcí úmluvy ze dne 19. června 1990 k Schengenské dohodě ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, uzavřené mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky (400A0922(02)), která se vztahují k úpravě cizineckého režimu. 

	Při zpracování novely zákona o pobytu cizinců byl dále zohledněn obsah i některých dalších předpisů Evropské unie, které mají pouze mezivládní charakter. 

	Novela rovněž upřesňuje některé otázky dosavadní návaznosti zákona o pobytu cizinců na zákon č. 325/1999 Sb., o azylu a o změně zákona č. 283/1991 Sb., o Policii České republiky, ve znění pozdějších předpisů, (zákon o azylu). Cílem je alespoň částečně eliminovat v praxi se vyskytující případy zneužívání azylové procedury, a to zejména ze strany nelegálních migrantů. 

	Významnou změnu dozná rovněž oblast povolování trvalého pobytu, kdy povolení k pobytu bude vydáváno vždy formou písemně vyhotoveného správního rozhodnutí, v němž bude povolení trvalého pobytu jednoznačně deklarováno. Průkaz o povolení k pobytu bude osvědčovat oprávnění jeho držitele k trvalému pobytu na území České republiky 

	Do novely byly rovněž zapracovány některé změny v organizaci služby cizinecké a pohraniční policie. V neposlední řadě se návrhem novely zpřesňuje text některých ustanovení. 

	V případě některých ustanovení by při mechanickém přebírání acquis bylo právní postavení cizinců - občanů EU nevýhodnější, než postavení cizinců z třetích zemí. Proto novela vychází i z principu takové nerovné postavení nedopustit. 

	Bližší podrobnosti ke konkrétním navrhovaným změnám vyplývají ze zvláštní části a připojené srovnávací tabulky vypracované podle usnesení vlády č. 257/2000. 

Novela zákona o cestovních dokladech 

	S problematikou schengenského acquis souvisí i úprava cestovních dokladů státních občanů České republiky. Proto je současně předkládána i novela zákona o cestovních dokladech. Tato novela v souladu s komunitárním právem umožňuje cestovat do států Evropské unie na občanský průkaz (přitom není dotčena dosavadní možnost využít tento doklad k cestování do zahraničí, pokud je to stanoveno mezinárodní smlouvou). 

	Předkládané návrhy novel jsou podle názoru předkladatele v souladu s ústavním pořádkem České republiky a se závazky České republiky přijatými mezinárodními smlouvami, jimiž je Česká republika vázána, v výjimkou závazků, které svým obsahem konkurují závazkům vyplývajícím z členství České republiky v Evropské unii. Předkladatel návrhu vychází z předpokladu, že tyto třecí místa budou včas odstraněna. Tímto návrhem příslušné odstranění nelze realizovat. 

Slučitelnost s právem ES/EU 

	Do předložených novel byly transponovány následující komunitární předpisy: 

	- Nařízení Rady (EEC) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků v rámci Společenství (368R1612), ve znění Nařízení Rady (EEC) č. 2434/92 ze dne 27. července 1992 (392R2434), 

	- Nařízení Komise (EHS) č. 1251/70 ze dne 29. června 1970 o právu pracovníků zůstat na území členského státu poté, co byli v tomto státě zaměstnáni (370R1251), 

	- Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001 uvádějící seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musejí mít vízum při překročení vnějších hranic a zemí, jejichž státní příslušníci jsou od vízové povinnosti osvobozeni (3200R0539), 

	- Směrnice Rady č. 64/221/EHS ze dne 25. února 1964 o koordinaci zvláštních opatření týkajících se pohybu a pobytu cizích státních příslušníků přijatých z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví (364L0221), 

	- Směrnice Rady č. 68/360/EHS ze dne 15. října 1968 o odstranění omezení pohybu a pobytu pracovníků členských států a jejich rodinných příslušníků uvnitř Společenství (368L0360), 

	- Směrnice Rady č. 72/194/EHS ze dne 18. května 1972 rozšiřující oblast působnosti Směrnice ze dne 25. února 1964 o koordinaci zvláštních opatření týkajících se pohybu a pobytu cizích státních příslušníků přijatých z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví, na pracovníky využívající práva zůstat na území členského státu poté, co zde byli zaměstnáni (372L0194), 

	- Směrnice Rady č. 73/148/EHS ze dne 21. května 1973 o odstranění omezení pohybu a pobytu státních příslušníků členských států uvnitř Společenství v oblasti podnikání a pohybu služeb (373L0148), 

	- Směrnice Rady č. 75/34/EHS ze dne 17. prosince 1974 o právu státních příslušníků členského státu zůstat po skončení výkonu samostatně výdělečné činnosti na území jiného členského státu (375L0034), 

	- Směrnice Rady č. 75/35/EHS ze dne 17. prosince 1974, kterou se rozšiřuje oblast působnosti Směrnice 64/221/EHS o koordinaci zvláštních opatření týkajících se pohybu a pobytu cizích státních příslušníků přijatých z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví, na státní příslušníky členského státu, kteří požívají právo zůstat po skončení samostatně výdělečné činnosti na území jiného členského státu (375L0035), 

	- Směrnice Rady č. 90/364/EHS ze dne 28. června 1990 o právu pobytu (390L0364), 

	- Směrnice Rady č. 90/365/EHS ze dne 28. června 1990 o právu pobytu zaměstnance a osoby samostatně výdělečně činné po skončení jejich pracovní činnosti (390L0365), 

	- Směrnice Rady č. 93/96/EHS ze dne 29. října 1993 o právu pobytu pro studenty (393L0096), 

	- Směrnice 2001/51/EU Rady ze dne 28. června 2001 týkající se doplnění ustanovení článku 26 Prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě ze dne 14. června 1985 (32001L0051). 

	Při zpracování novely zákona o pobytu cizinců byl mimo jiné zohledněn obsah zejména následujících předpisů Evropské unie, které mají mezivládní charakter: 

	- Usnesení Rady ze dne 30. listopadu 1994 o přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia (396Y0919(04)), 

	- Společný postup ze dne 4. března 1996 přijatý Radou na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii k opatřením o letištním tranzitu (496X0197), 

	- Společný postup ze dne 16. prosince 1996 týkající se jednotného formátu pro povolení k pobytu (497X0011). 

	Novela zohledňuje i některá základní ustanovení obsažená v Dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsaná v Schengenu v Lucemburském velkovévodství dne 14. června 1985 a v Prováděcí úmluvě ze dne 19. června 1990 k Schengenské dohodě ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, uzavřené mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky (400A0922(02)). Úplná transpozice Schengenského acquis do českého právního řádu bude zajištěna až v pozdějším období. 

	Novela respektuje i judikaturu ESD, která ve výjimečných případech připouští omezení svobody pohybu doživotním vyhoštěním příslušníka jednoho členského státu z území jiného členského státu - viz např. v rozsudku z 19.1.1999 ve věci C-348/95 ESD. 

	Předložený návrh neimplementuje směrnici Rady 2001/55/ES z 20. července 2001 o minimálních standardech poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a opatření k podpoře vyváženého rozdělení zatížení členských států ES, spojeného s přijetím těchto osob a následky tohoto přijetí. Vzhledem k tomu, že se jedná o zvláštní agendu, která je v právu ES upravena rovněž rozhodnutím Rady 2000/596/ES o zřízení Evropského fondu pro uprchlíky, jímž se zřizuje Evropský fond pro uprchlíky na podporu a povzbuzení úsilí členských států ES přijímat uprchlíky a vysídlené osoby a nést důsledky tohoto přijetí , lze uvažovat o úpravě této problematiky v samostatné právní úpravě. 

	Touto novelou nekončí legislativní proces přejímání Evropského práva v oblasti vstupu a pobytu cizinců. V současné době totiž probíhá zásadní legislativní aktivita v souvislosti s přesunem cizinecké problematiky z III. do I. pilíře. Lze proto očekávat, že Česká republika bude v nejbližším období do svého právního řádu zakomponovávat i další změny v právní úpravě cizinecké problematiky. 

	V souvislosti s předkládaným návrhem nebudou uplatňovány nároky na státní rozpočet. V návaznosti na nové pojetí úhrady nákladů zdravotní péče poskytnuté zdravotnickým zařízením zajištěnému cizinci (§ 145) bude potřeba pro rok 2003 (ustanovení nabude platnosti k 1.1.2003) rozpočtovat v kapitole Všeobecná pokladní správa částku cca. 1,2 mil Kč. Nelze vyloučit její zvýšení nebo snížení v návaznosti na počty zajištěných cizinců v předmětném roce a v roce 2002. 

	Součástí návrhu není novela zákona o správních poplatcích. Důvodem je skutečnost, že před datem vstupu do Evropské unie má být přijata nová právní úprava správních poplatků. V rámci této nové právní úpravy bude zapracována i potřebná změna úpravy správních poplatků vyvolaná potřebou reagovat na novou terminologii (občan EU) i potřebou osvobodit občany EU od správních poplatků v problematice vízové i pobytové. Stanoveny budou i nové poplatkové sazby podle schengenského acquis. 

II. Zvláštní část 

K článku I 

	K bodu 1 a 2 
 
	I přes zvláštní právní status bude jak občan Evropské unie, tak občan státu, který je vázán schengenskými dohodami, nadále cizincem. Pojem "občan Evropské unie je dostatečně široký a pokrývá rovněž obecně pojem "občan členského státu Schengenské dohody". Návrh novely však tam, kde je to nezbytné, přistupuje k přesnějšímu rozdělení kategorií cizinců. 

	Návrh zohledňuje skutečnost, že práva upravená acquis o volném pohybu osob jsou přiznána na základě Smlouvy o Evropském hospodářském prostoru také státním příslušníkům ostatních smluvních stran tohoto mezinárodního aktu. Tato smlouva stanoví výjimky z tohoto režimu-této kategorii cizinců se např. nevydává průkaz osvědčující právo pobytu, jenž je podle této úpravy vydáván občanům Evropské unie. Z tohoto úhlu pohledu se považují za cizince z třetích států (vydává se jim jiný průkaz osvědčující právo pobytu). 

	Ke Smlouvě o Evropském hospodářském prostoru Česká republika přistoupí v souvislosti s členstvím v Evropské unii. Výjimky podle této smlouvy není efektivní zakotvovat zejména ohledem na jejich četnost a proměnlivost, opomenout nelze ani dílčí výhrady uplatněné vůči tomuto aktu. 

	Z hlediska schengenského acquis návrh tam, kde je to nezbytné (např. Velká Británie je členem Evropské unie, není však součástí schengenského prostoru), na tuto skutečnost reaguje. 

	K bodu 3 
 
	Návrh novely dovoluje vést řízení o vyhoštění souběžně s řízením o udělení azylu. Za tím účelem se zákon o pobytu cizinců bude částečně vztahovat /v rozsahu daném konkrétními novelou založenými změnami/ i na žadatele o udělení azylu. Změnou však nebude nijak dotčeno jejich postavení z hlediska účastníka azylového řízení. Důvodem pro tyto změny je znepokojující stav, kdy azylová procedura je zneužívána. 

	K bodům 4 a 5 
 
	Nově se vymezuje změnou stávajícího znění pojem hraniční přechod v návaznosti na postup vyplývající z Dohody mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu v Lucemburském velkovévodství dne 14. června 1985 a Prováděcí úmluvy ze dne 19. června 1990 k Schengenské dohodě ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, uzavřené mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky (dále jen Schengenské dohody), na jejichž podkladě se neprovádí hraniční kontrola na vnitřních hranicích, které tvoří společné hranice států, které jsou vázány Schengenskými dohodami (dále jen "smluvní státy"). Pro úplnost se uvádí, že na základě dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím se provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis vztahuje i na uvedené státy, které nejsou členy Evropské unie. 

	Definice mezinárodního letiště byla upravena tak, aby odpovídala změnám učiněným v rámci návrhu zákona o ochraně státních hranic České republiky. 

	K bodu 6 
 
	V souladu se Schengenskými dohodami se na vnitřní hranici neprovádí kontrola, s výjimkou případů podle čl. 2/2 těchto dohod - "vyžaduje-li to veřejný pořádek nebo bezpečnost státu, může smluvní strana po konzultaci ostatních smluvních stran rozhodnout, že na vnitřních hranicích budou po omezenou dobu prováděny vnitrostátní kontroly přiměřené dané situaci". 

	K bodu 7 
 
	Nově se v souladu se Schengenskými dohodami zavádí možnost vstoupit na území také na základě víza vydaného jiným smluvní státem. Dosud bylo totiž možné vstupovat na území České republiky pouze na vízum vydané Českou republikou (bylo-li potřebné). 

	K bodu 8 
 
	Úprava sleduje cíl v souladu s příslušným acquis usnadnit vstup občana Evropské unie nebo smluvního státu na území. Toto usnadnění navazuje na závazky, které vyplynou z přijetí České republiky do Evropské unie. V rámci volného pohybu osob bude nezbytné v těchto případech považovat za plně postačující předložení pouze cestovního dokladu (za cestovní doklad bude považován rovněž jeho průkaz totožnosti - viz změna § 108). 

	K bodům 9 a 10 
 
	Úprava v souladu se Schengenskými dohodami zajišťuje, aby do prostoru smluvních států, v jejichž rámci není prováděna kontrola na vnitřních hranicích, nebyl vpuštěn cizinec, který by mohl ohrozit bezpečnost nebo veřejný pořádek v některém ze smluvních států. K plnému zajištění ochrany vnitřního prostoru slouží tzv. Schengenský informační systém, v němž smluvní státy společně evidují stanovené údaje vztahující se k osobám a věcem, včetně vozidel. Před zapojením České republiky do tohoto informačního systému se předpokládá přijetí zvláštního zákona. Tento systém totiž neupravuje toliko problematiku pobytu cizinců, ale i pátrání po osobách, věcech atd. Nelze jej tedy vytvořit např. v rámci úpravy pobytu cizinců. 

	Cizinec zařazený do tohoto systému Českou republikou bude současně nežádoucí osobou pro území České republiky . V případě, že cizinec bude do tohoto systému zařazen jiným státem, bude možné, v případě jeho zájmu o pobyt pouze na území České republiky akceptovat jeho vstup na toto území s tím, že mu tím nebude založeno oprávnění pobývat na území např. státu, jenž cizince do systému zařadil. 

	K bodu 11 
 
	Úprava je přesunuta v modifikované podobě do odstavce 2. Řešení tak umožní činit odůvodněné výjimky, např. v humanitárních případech. 

	K bodu 12 
 
	Upuštění od podmínky minimální doby platnosti cestovního dokladu v případě vstupu na území uvedených cizinců souvisí s uplatňováním režimu volného pohybu osob. 

	K bodu 13 
 
	V souladu s předpisy Evropské unie dochází k upřesnění důvodů pro odepření vstupu na území pokud by mohlo dojít k ohrožení veřejného zdraví nebo veřejného pořádku v důsledku nemoci či jiného postižení. Jedná se o: 

	a) seznam nemocí, které by mohly ohrozit veřejné zdraví, t.j. nemoci podléhající karanténě uvedené v mezinárodním zdravotnickém nařízení č. 2 Světové zdravotnické organizace ze dne 25. května 1951, tuberkulózu dýchacího ústrojí v aktivním stadiu nebo s tendencí k rozvinutí, syfilisu či jiné infekční nemoci nebo nakažlivé parazitární nemoci způsobilé závažným způsobem ohrozit veřejné zdraví, 

	b) seznam nemocí a postižení, které by mohly ohrozit veřejný pořádek nebo veřejnou bezpečnost, t.j. toxikomanie, těžké duševní poruchy a zřejmé projevy psychotických poruch projevující se vzrušením, blouzněním, halucinacemi nebo pomatením smyslů. 

	Z příslušné směrnice EU 64/221/EHS (čl. 4) nelze dovodit, že by odmítnutí vstupu z důvodu zdravotního stavu bylo povinností členských států. Smysl ustanovení čl. 4 spočívá v tom, že pouze z důvodů nemocí uvedených v příloze k směrnici l z e odepřít vstup na území (a nikoli z důvodu nemocí jiných. 

	Policie České republiky (policie) při hraniční kontrole není schopna kvalifikovaným způsobem posoudit existenci výše uvedených nemocí a postižení a z tohoto důvodu se předpokládá, že toto ustanovení bude v rámci vstupní kontroly používat pouze ve velmi omezené míře nebo za podmínky, že policie bude o zdravotně problematických cizincích včas informována. 

	K bodu 14 
 
	V rámci volného pohybu osob není potřebné činit záznamy o vstupu na území do cestovních dokladů uvedených cizinců; kromě toho v případě národního průkazu totožnosti by vyznačení takového záznamu bylo technicky nerealizovatelné. 

	K bodu 15 
 
	Na základě režimu volného pohybu osob musí být v případě odepření vstupu občanovi Evropské unie umožněno, aby se tohoto práva mohl účinně dovolávat cestou řádného opravného prostředku, je však žádoucí, aby rozhodnutí mohlo být bezprostředně realizováno (proto se vylučuje odkladný účinek odvolání - viz. úpravu odchylek od správního řádu). V návaznosti na příslušnou část acquis je třeba obdobný postup uplatnit i v případě rodinných příslušníků. 

	K bodu 16 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodu 17 
 
	Přijíždí-li cizinec v rámci mezinárodního programu, je penězi vybaven vysílající institucí z grantu. Může je tedy policii ukázat. Potíže však mohou nastat, jestliže jsou peníze za studentem zaslány vysílající institucí až později a student má o tom od této instituce pouze písemné potvrzení (v cizím jazyce), nebo obdrží peníze od hostitelské země (např. program CEEPUS). Navrhována změna tyto možné potíže odstraňuje. 

	K bodu 18 
 
	Pod pojmem "rodinný příslušník občana Evropské unie" je nezbytné chápat rodinného příslušníka, který o povolení k pobytu žádá pouze z titulu rodinné příslušnosti k občanovi Evropské unie, sám však nemusí nutně být občanem Evropské unie (v takovém případě obdrží jiný doklad o povolení k pobytu než občan Evropské unie, který je nositelem oprávnění; platnost dokladů v obou případech však bude končit vždy ke stejnému datu). 

	V souladu s acquis se neuzavírá rodinná příslušnost jak v linii vzestupné, tak linii sestupné (příbuzným tak může být i např. prarodič). Podmínkou je však závislost příbuzného na občanu Evropské unie. Tato závislost je s ohledem na vnitrostátní úpravu pojatá jako nezaopatřenost s odchylkami od obecného chápání tohoto pojmu -odchylkami se dosahuje souladu s acquis - např. věk není omezen. Stejně tak je však požadavkem acquis i omezení rodinných vazeb v případě, kdy účelem pobytu je studium. 

	K bodům 19 až 21 
 
	Občan Evropské unie s přechodným pobytem na území delším než 90 dnů prokazuje oprávnění k takovému pobytu příslušným povolením, kterým však v souladu s předpisy Evropské unie nemůže být vízum. Obdobný doklad se vydá i rodinnému příslušníkovi občana Evropské unie, který s ním pobývá na území a není občanem Evropské unie - v těchto případech rovněž nelze udělovat vízum, neboť předpisy Evropské unie stanoví, že doklad vydaný rodinnému příslušníkovi musí mít stejnou dobu platnosti jako doklad vydaný nositeli oprávnění. 

	K bodu 22 
 
	V souladu se Schengenskými dohodami se zakotvuje oprávnění vstoupit na území České republiky i na vízum vydané jiným smluvním státem, které cizince opravňuje ke krátkodobému pobytu na území všech smluvních států. 

	K bodu 23 
 
	Upuštění od vízové povinnosti vyplývá z předpisů upravujících režim volného pohybu osob. 

	K bodu 24 až 26 
 
	V souvislosti s uplatňováním režimu volného pohybu osob v prostoru bez vnitřních hranic se zakládá možnost krátkodobého pobytu na pobytový doklad jiného smluvního státu. Vychází se z principu uznávání dokladů. 

	K bodům 27 až 29 
 
	V rámci volného pohybu osob je nezbytné pro občany Evropské unie, ale i pro občany např. Norska, vyloučit některé důvody pro ukončení pobytu cizince na území, které bude nadále možné aplikovat pouze ve vztahu k občanům třetích států. 

	K bodu 30 
 
	Upřesňuje se doba pobytu, kterou policie stanoví v případě udělení výjezdního víza z moci úřední a v souladu s acquis se u definované kategorie cizinců stanoví minimální doba pobytu na takové vízum, s výjimkou tzv. naléhavých případů (např. nebezpečí pro veřejný pořádek). 

	K bodu 31 
 
	Podle platného znění zákona o pobytu cizinců (§ 5 písm. a/ bod 4 a § 103 písm. r/) je cizinec povinen být za pobytu na území zdravotně pojištěn. S přihlédnutím k předpisům Evropské unie se proto zavádí předložení takového dokladu k žádosti o prodloužení doby pobytu (udělením výjezdního víza, které umožní krátkodobý pobyt na území) v případě cizince pobývajícího na území bezvízově. Doklad bude tedy vyžadován toliko od cizince, který již na území pobývá, a tedy již musí být i zdravotně pojištěn. Nevytváří se tak žádná nová pobytová překážka. 

	K bodu 32 
 
	Jedná se o realizaci předpisu Evropské unie, stanovujícího přijetí opatření souvisejících s letištním tranzitem. 

	K bodu 33 
 
	K zabezpečení jednotného postupu v rámci Evropské unie vůči uvedeným kategoriím cizinců se pro účely tohoto zákona zavádí fikce občanství státu, který jim vydal cestovní doklad. 

	K bodu 34 
 
	S ohledem na zahraničně politické zájmy České republiky, které nejsou ve všech případech vyváženy nebo pokryty bezvízovým režimem, byla poslední novelou založena nová kategorie víza, které umožňuje žadateli pobývat na území České republiky přibližně stejnou dobu a za stejných podmínek, jak to umožňuje pro žadatele z České republiky národní vízový standard dané země. V návaznosti na nové pojetí vízové politiky v souvislosti s budoucím členstvím České republiky v schengenském systému je potřeba toto ustanovení zrušit (účinnost je odložena). Úprava totiž není v souladu s principy udělování schengenského víza. 

	K bodu 35 
 
	Platí obdobné důvody jako u bodu 31. 

	K bodu 36 
 
	V souladu se Schengenskými dohodami se zavádí nový druh víza, který bude Česká republika vydávat shodně jako ostatní smluvní státy formou tzv. jednotného schengenského víza. Takové vízum opravňuje cizince ke vstupu a pobytu na území všech smluvních států a může být vydáno pouze za stanovených podmínek; nebudou-li tyto podmínky splněny, lze vydat pouze tzv. národní vízum, t.j. vízum opravňující cizince pouze ke vstupu a pobytu na území České republiky. 

	Jestliže vízum vydané jiným smluvním státem nezahrnuje z hlediska územní platnosti Českou republiku, nemůže na toto vízum cizinec na území České republiky pobývat. Překážkou může být např. absence cestovního dokladu opravňujícího cizince ke vstupu na území České republiky. 

	K bodu 37 
 
	Podle návrhu novely je občan Evropské unie, v souladu s acquis, povinen na požádání předložit doklad prokazující jeho zdravotní způsobilost. S ohledem na princip, že nelze zakládat pro občany Evropské unie přísnější režim, než je vůči občanům třetích států, je potřeba obdobný požadavek uplatnit i v tomto ustanovení. 

	K bodu 38 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodu 39 
 
	V souladu s příslušnou částí acquis je nutné vyloučit udělování vstupního víza občanům Evropské unie. 

	K bodu 40 
 
	Zastupitelské úřady se často setkávají s případy, kdy žádosti o vízum jsou předkládány beze zákonem stanovených náležitostí, přičemž žadatelé trvají na podání i této neúplné žádosti. Zastupitelský úřad je podle platné úpravy povinen takovou žádost přijmout a zaslat ji Policii České republiky, která neúplnou žádost vždy zamítne. V zájmu úspor se navrhuje řešení - neúplnou žádost odmítnout. 

	K bodu 41 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodu 42 
 
	Úprava vychází ze Schengenských dohod, které dávají smluvním státům možnost udělit vízum za stanovených podmínek formou tzv. národního víza. V předkládané úpravě nejsou z těchto dohod převzaty důvody humanitární povahy, neboť takové případy je možné řešit podle stávající úpravy - § 56 odst. 2. 

	K bodu 43 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodu 44 
 
	Platné znění ustanovení není v souladu se zákona č. 11/1998 Sb., o vysokých školách, ve znění pozdějších předpisů. Je proto jej nutné změnit. 

	Doktorský studijní program je vždy uskutečňován ve spolupráci s vysokou školou, i když probíhá na pracovištích výzkumu a vývoje. Problematika je tak dostatečně pokryta pojmem "studium na vysoké škole". 

	K bodům 45 a 46 
 
	Současně platné znění činí v aplikační praxi problémy, neboť Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy nemá kompetenci k "akreditaci jazykových kurzů." Novou právní úpravou se zajišťuje, aby za studium ve smyslu zákona o pobytu cizinců bylo považováno studium cizinců (vládních stipendistů) v roční jazykové a odborné přípravě ke studiu na veřejné vysoké škole na území České republiky (v současné době v Ústavu jazykové a odborné přípravy při Univerzitě Karlově, nelze vyloučit zřízení i u jiné veřejné vysoké školy). Každému zahraničnímu uchazeči o stipendium vlády České republiky ke studiu na veřejné vysoké škole v České republice, který nehovoří česky, je totiž nejdříve přiznáno stipendium k absolvování roční jazykové a odborné přípravy (u doktorského studijního programu půlroční až roční). V závěru jazykové a odborné přípravy musí uchazeč úspěšně vykonat přijímací zkoušku ke studiu ve veřejné vysoké škole. 

	Úpravou se také vychází vstříc požadavku usnadnění mobility mládeže. Pojem dobrovolná služba je rozpracován v návrhu zákona o dobrovolnické službě a o změně některých zákonů. 

	K bodu 47 
 
	Občané Evropské unie mají založen zvláštní režim udělování oprávnění k pobytu podle Hlavy IVa. V zájmu vyloučení interpretačních problémů se proto výslovně vylučují z režimu udělování pobytu občanům třetích států z hlavy IV. 

	K bodu 48 
 
	Úprava souvisí se změnou formy rozhodnutí policie o žádosti o povolení trvalého pobytu. Podle dosavadní úpravy byl cizinci jako výsledek správního řízení, namísto jinak obvyklého písemného rozhodnutí o jeho žádosti, vydán průkaz o povolení k pobytu s dobou platnosti 10 (15) let. Změna postupu policie v rozhodování o žádosti o povolení trvalého pobytu - vydání správního rozhodnutí o povolení trvalého pobytu zajistí cizinci větší právní jistotu. Průkazem o povolení k pobytu bude cizinec "toliko" prokazovat své oprávnění pobývat na území, existence tohoto oprávnění však nebude (ne)platností průkazu nijak dotčena. 

	K bodu 49 
 
	Podle návrhu novely je občan, v souladu s acquis, povinen na požádání předložit doklad prokazující jeho zdravotní způsobilost. S ohledem na princip, že nelze zakládat pro občany Evropské unie přísnější režim, než je vůči občanům třetích států, je potřeba obdobný požadavek uplatnit i v tomto ustanovení. 

	K bodu 50 
 
	Úprava souvisí se změnou formy rozhodnutí policie o žádosti o povolení trvalého pobytu 

	Protože cizinec se stává o okamžiku udělení trvalého pobytu pojištěncem ze zákona, zakládá se nová povinnost policie oznamovat tuto skutečnost příslušnému subjektu. S ohledem na vyloučení aplikačních problémů nebylo možné stanovit povinnost policie konkrétním datem. 

	K bodu 51 
 
	Úprava souvisí se změnou formy rozhodnutí o žádosti o povolení trvalého pobytu; současně navazuje na změny úpravy řešící základní otázky týkající se průkazu o povolení k pobytu pro cizince. 

	K bodu 52 
 
	Podstatou změny je zejména podmínka zdravotního stavu. Tuto podmínku je nutné vyžadovat, protože zdravotní stav může být i důvodem pro odepření pobytu také v případě občanů Evropské unie. Nelze pak připustit, aby vůči cizincům, kteří nejsou občany Evropské unie byl uplatňován příznivější režim než vůči občanům Evropské unie. Dosavadní úprava je v aplikačně potřebném rozsahu transformována do znění písmene b). 

	K bodu 53 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodům 54 a 55 
 
	Úprava navazuje na zabezpečení závazků, které vyplynou pro Českou republiku ze Schengenských dohod. 

	Mezinárodními závazky ve smyslu odstavce 3 se rozumí zejména závazky v oblasti ochrany lidských práv (např. soukromí osoby nebo její rodinný život). 

	K bodu 56 a 57 
 
	Úprava souvisí se změnou formy rozhodnutí policie o žádosti o povolení trvalého pobytu. 

	K bodu 58 
 
	V návaznosti na změnu formy rozhodnutí policie o žádosti o povolení trvalého pobytu řeší ustanovení souhrnně základní otázky týkající se průkazu o povolení k pobytu pro cizince. 

	Úprava zohledňuje změny v přidělování rodných čísel tak, jak vyplývají z hlavy III zákona č. 133/2000 Sb., o evidenci obyvatel a rodných číslech a o změně některých zákonů (zákon o evidenci obyvatel). Nově bude s účinností od 1.1.2003 rodná čísla cizincům, kteří žádají o povolení pobytu na území, přidělovat policie. 

	Doba platnosti průkazu o povolení k pobytu byla nově stanovena obdobně jako v případě občanských průkazů vydávaných občanům České republiky (srov. § 10 zákona č. 328/1999 Sb., o občanských průkazech). 

	Průkaz o povolení k pobytu bude vydán i v případě přechodného pobytu občana, který není občanem Evropské unie a bude pobývat na území z titulu rodinného příslušníka občana Evropské unie - nositele oprávnění k pobytu (Hl. IVa). 

	K bodu 59 
 
	Úprava souvisí se změnou formy rozhodnutí policie o žádosti o povolení trvalého pobytu. 

	K bodu 60 
 
	Úprava má jak legislativně technický charakter, přebírá se ustanovení odstavce 1 do nového znění, tak věcný charakter, kdy se zpřesňuje problematika prodlužování platnosti dokladu. V návaznosti na nové pojetí problematiky průkazů se již neomezuje možnost jejich prodlužování (dosud bylo možno toliko 2x). 

	V případě, že cizinci budou odcizeny všechny doklady, bude povinen nejdříve požádat vlastní zastupitelský úřad o vydání cestovního dokladu, po jeho obdržení pak o doklad podle tohoto zákona 

	K bodu 61 
 
	V souvislosti s úpravou pobytového rozhodnutí se obsah dosavadního § 83 odstavce 2 zapracovává do § 87. 

	K bodu 62 
 
	V nové hlavě jsou zapracována příslušná ustanovení acquis, týkající se vstupu a pobytu občanů a jejich rodinných příslušníků na území ostatních členských států Evropské unie. Současně jsou zohledněna i některá ustanovení vyplývající na tomto úseku ze Schengenských dohod a dále i některé předpisy Evropské unie, které však nemají závazný charakter. 

	Právo ES sice odstupuje od pojmu "přechodný pobyt" a užívá pojmu "pobyt", současně však nebrání užívání pojmu "přechodný pobytu" v právní úpravě, za předpokladu, že touto úpravou bude dosaženo cíle sledovaného acquis. S ohledem na koncepci zákona o pobytu cizinců by nebylo legislativně vhodné na tento trend reagovat. 

	Dokladem potvrzujícím pobyt za účelem zaměstnání nebude např. příslib zaměstnání nebo doklad o zařazení do evidence úřadu práce. Za relevantní doklad bude možné uznat toliko doklad, který bude garantovat výkon zaměstnání. 

	Směrnice Rady o právu pobytu (CELEX 390L0364) a Směrnice Rady o právu pobytu pro studenty (CELEX 393L0096) stanoví, že podmínkou pro povolení pobytu občana Evropské unie a jeho rodinného příslušníka na území jiného státu Evropské unie je, že má dostatečné finanční prostředky k tomu, aby se "nestal zátěží pro sociální pomoc hostitelského členského státu". Policii by však ověřování této podmínky činilo značné potíže, neboť není možné určit výši potřebných finančních prostředků formou paušálních částek, ale je nezbytné komplexně posoudit každý individuální případ ve smyslu zákona č. 482/1991 Sb., o sociální potřebnosti, ve znění pozdějších předpisů. Se zřetelem k této skutečnosti bylo proto přijato řešení formou čestného prohlášení, jehož porušení může mít za následek zrušení pobytu na území 

	Oprávněný subjekt o předložení dokladu o zdravotním stavu požádá pouze ad hoc, např. bude-li mít informace o špatném zdravotním stavu cizince. Nejeví se jako nezbytně nutné tento doklad požadovat po každém cizinci. 

	Zaměstnáním se rozumí činnost ve smyslu zákona č. 1/1991 Sb., o zaměstnanosti, ve znění pozdějších předpisů. Podnikáním se rozumí podnikání ve smyslu tuto oblast regulující právní úpravy. 

	Invalidním důchodem ve smyslu § 87c odst. 1 písm. e) se rozumí jak plný invalidní důchod, tak i částečný invalidní důchod. 

	Důvody pro udělení povolení k trvalému pobytu jsou stanoveny nad rámec acquis, protože jeho mechanické převzetí by znevýhodnilo občany Evropské unie. Jedná se např. o otázku sloučení rodiny. Současně však nebylo možné opomenout, že studium se nezapočítává z hlediska příslušného acquis do doby pobytu. 

	K § 87h odst. 1 písm. e) se uvádí, že toto ustanovení se vztahuje toliko na rodinné příslušníky občanů Evropské unie, kteří nejsou občany Evropské unie, neboť občana Evropské unie nelze do informačního systému smluvních států z titulu nežádoucí osoby zařadit, není nutné a možné je zde zmiňovat. 

	Případem podle § 87l odst. 1 může být např. zápis, že pobyt je povolen na základě nařízení Rady Evropských společenství (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 a na základě opatření přijatých k provedení směrnice Rady ze dne 15. října 1968. Mohou zde být uvedeny i další skutečnosti, které např. vyplynou z přístupových jednání (uvedení účelu pobytu , jestliže tento účel bude podmiňovat právo nákupu nemovitostí na území České republiky, apod.). 

	K § 87l odst. 3 - cizincům, jež žádali o přechodný pobyt se v případě plného vyhovění jejich žádosti místo standardního správního rozhodnutí vydá průkaz (§ 87b). V případě cizinců, jež žádali o trvalý pobyt, se vydá správní rozhodnutí a průkaz se vydá jako doklad osvědčující právo trvalého pobytu. S ohledem na vyloučení aplikační problémů se nestanoví konkrétní lhůta pro předání tohoto osvědčujícího dokladu (jiná situace je v případě pobytu cizince v zahraničí, jiná zase v případě, kdy pobývá na území). Proto se stanoví obecná povinnost průkaz předat neprodleně. 

	Z hlediska podmínek platnosti průkazu vydávaného občanu EU s povoleným trvalým pobytem je tato doba stanovena obdobně, jako v případě platnosti občanských průkazů. V případě věkové skupiny 15 až 20 let je na tom občan EU dokonce lépe. Z hlediska aplikačního není důvod pro omezení doby platnosti průkazu vydávaného této skupině. 

	Ustanovení o řízení se vztahují i na tuto hlavu. Základním procesním instrumentem je správní řád. 

	Bližší podrobnosti vyplývají z připojené srovnávací tabulky. 

	K bodu 63 a 64 
 
	Upřesnění v návaznosti na nově zařazenou hlavu IVa. 

	K bodům 65 a 66 
 
	Nově v souladu se Schengenskými dohodami dochází ke sjednocení doby, ve které je cizinec povinen hlášení splnit (podle dosavadní úpravy cizinci pobývající na území bezvízově, mají tuto povinnost pouze v případě pobytu delšího 30 dnů, a to ve lhůtě do 30 dnů ode dne vstupu na území). Současně je třeba zrušit § 94. 

	K bodu 67 
 
	Jedná se o upřesnění v návaznosti na nově zařazenou hlavu IVa. 

	K bodům 68 až 70 
 
	Změna navazuje na nově zavedený druh dokladu o povolení k pobytu, který bude vydáván občanům Evropské unie. 

	K bodu 71 
 
	Úprava souvisí se zařazením národního průkazu totožnosti občana Evropské unie do výčtu dokladů, které jsou pro účely tohoto zákona považovány za cestovní doklad. 

	K bodu 72 
 
	Z obecného výčtu povinností cizince se v případě uvedené skupiny cizinců vylučuje povinnost doložit při pobytové kontrole peněžní prostředky - navazuje na skutečnost, že v souladu s předpisy Evropské unie doložení těchto prostředků není rovněž vyžadováno při jeho vstupu na území. 

	K bodu 73 
 
	Nově se zakládá povinnost leteckého dopravce a provozovatele vodní dopravy, aby na sebe převzali náklady spojené s pobytem cizince, a to až do doby než splní povinnost dopravit cizince zpět do zahraničí. Úprava sleduje zabezpečení souladu se Směrnicí Rady týkající se doplnění článku 26 Prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě. 

	K bodu 74 
 
	Úprava souvisí se zavedením čestného prohlášení, že cizinec nebude po dobu pobytu žádat o přiznání dávek sociální péče jako náležitosti k žádosti o povolení přechodného pobytu. 

	K bodu 75 
 
	Do výčtu cestovních dokladů se v souladu s předpisy Evropské unie nově zařazuje i národní doklad totožnosti občana Evropské unie. 

	K bodům 76 až 82 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodu 83 
 
	V souladu se Schengenskými dohodami se zajišťuje, aby do prostoru smluvních států, v jejichž rámci není prováděna kontrola na vnitřních hranicích, nebyl vpuštěn cizinec, který byl z území České republiky vyhoštěn, pokud by mohl ohrozit bezpečnost nebo veřejný pořádek v některém z dalších smluvních států. 

	K bodu 84 
 
	Upřesňuje se dosavadní dikce zákona tak, aby se vztahovala i na cizince, kteří pobývají na území podle zákona č. 325/1999 Sb., o azylu a o změně zákona č. 283/1991 Sb., o Policii České republiky, ve znění pozdějších předpisů (zákon o azylu). 

	K bodu 85 
 
	Úprava vychází z práva ES/EU; zachovává se princip, že úprava nesmí být v případě občana EU přísnější, než je úprava v případě cizinců z třetích zemí. 

	K bodům 86 
 
	Omezuje se rozsah důvodů, za jejichž existence lze v rámci členských států Evropské unie vyhostit občana Evropské unie zpět do jeho domovského státu. Za existence režimu volného pohybu osob lze takto učinit pouze z důvodů zajištění veřejného pořádku nebo bezpečnosti státu. 

	V případě žadatelů o azyl musí platit zásada, že nelze realizovat vyhoštění dříve, než bude pravomocně rozhodnuto o neudělení azylu. 

	K bodu 87 
 
	Úprava vychází z práva ES/EU; zachovává se princip, že úprava nesmí být v případě občana EU přísnější, než je úprava v případě cizinců z třetích zemí. 

	K bodu 88 
 
	Omezuje se rozsah důvodů, za jejichž existence lze v rámci členských států Evropské unie vyhostit občana Evropské unie zpět do jeho domovského státu. Za existence režimu volného pohybu osob lze takto učinit pouze z důvodů zajištění veřejného pořádku nebo bezpečnosti státu. 

	K bodu 89 
 
	Jedná se o zpřesnění dikce stávajícího ustanovení. Změnou je sledováno odstranění pochybností o tom, zda lze finanční prostředky, jež má cizinec u sebe použít k úhradě nákladů spojených s jeho vyhoštěním i bez jeho souhlasu. 

	K bodu 90 
 
	Upřesňuje se dosavadní dikce zákona uvedením některých skutečností, které lze podřadit pod institut ohrožení bezpečnosti státu a závažného narušení veřejného pořádku. 

	K bodům 91 a 92 
 
	Upřesňuje se dosavadní dikce v návaznosti na změnu v pojetí podle § 118 odst. 2. Tato změna reaguje na rostoucí množství případů zneužívání azylové procedury. Současně se v návaznosti na změnu v pojetí "rodinného příslušníka" mění tento pojem v § 125 odst. 2 na obsahově podobný pojem "příbuzný". 

	K bodu 93 
 
	Úpravou se zpřesňuje dosavadní dikce z hlediska úhrady nákladů zdravotní péče poskytnuté zajištěnému cizinci. 

	K bodům 94 a 95 
 
	V souladu se Schengenskými dohodami se stanoví podmínky a rozsah údajů k zařazení cizince, kterému má být odepřen vstup, do informačního systému smluvních států; současně řeší otázku vyřazení z tohoto informačního systému. Občan Evropské unie může být nežádoucí osobou pro Českou republiku, nemůže však být zařazen do společného informačního systému o osobách, jímž nelze povolit vstup do schengenského prostoru. 

	K bodu 96 
 
	V návaznosti na novou povinnost se zakládá i možnost jejího postihu. 

	K bodu 97 a 98 
 
	V souladu s předpisem Evropské unie se upravuje maximální výše pokuty ukládané dopravci v souvislosti s dopravením na území cizince bez požadovaných dokladů. V zájmu zmírnění tvrdosti zákona se zavádí liberační důvod. Současně se v návaznosti na úpravu odstavce 1 precizují sankce za nesplnění povinnosti podle § 104. 

	K bodu 99 
 
	S ohledem na problematickou aplikaci se ruší možnost opakovaného postihu. Současně se však, s ohledem na potřeby aplikační praxe, zvyšuje částka, kterou je možné uložit jako pokutu za porušení povinnosti. 

	K bodům 100 až 102 
 
	Změna navazuje na nově zavedený druh dokladu o povolení k pobytu, který bude vydáván občanům Evropské unie. 

	K bodu 103 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodům 104 
 
	V návaznosti na přístup k Schengenským dohodám se policii nově dává oprávnění k provozování informačních systému souvisejících s údaji zařazenými o nežádoucí osobě do informačního systému smluvních států. 

	K bodu 105 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodu 106 
 
	V návaznosti na přístup k Schengenským dohodám se policii nově dává oprávnění k provozování informačních systému souvisejících s údaji zařazenými o nežádoucí osobě do informačního systému smluvních států. 

	K bodům 107 a 108 
 
	Upřesnění v návaznosti na nově zařazenou hlavu IVa. 

	K bodu 109 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodu 110 
 
	Změna souvisí se zavedením nového pobytového dokladu. 

	K bodu 111 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodu 112 až 118 
 
	Úprava souvisí s organizačními změnami služby cizinecké a pohraniční policie. Upřesňují se názvy, aby byly v souladu se zákonem č. 283/1991 Sb., o Policii České republiky, ve znění pozdějších předpisů. Odstraňuje se nedostatek ve stanovení působnosti v případech ukončení pobytu bezvízového cizince na území. Změna úpravy rovněž vychází i se zavedením nového pobytového dokladu. 

	K bodu 119 
 
	Změna vychází z úpravy podle § 9 odst. 4 a § 53 odst. 2. V případě odepření vstupu se však jedná o výjimku s cílem na toto odepření vztáhnout správní řád, protože občan Evropské unie má právo dovolávat se svého práva vstupu s příslušné části acquis. Naopak postup, kdy neúplná žádosti nebude přijata (odmítnuta), je třeba z působnosti správního řádu vyloučit. 

	K bodu 120 
 
	Úpravou se zpřesňuje dikce tak, aby nezpůsobovala aplikační potíže. 

	K bodu 121 
 
	Na základě režimu volného pohybu osob musí být v případě odepření vstupu občanu Evropské unie umožněno, aby se tohoto práva mohl účinně dovolávat nejen cestou řádného opravného prostředku, ale i cestou soudního přezkumu. 

	K bodu 122 
 
	Změna navazuje na nově zavedený druh dokladu o povolení k pobytu, který bude vydáván občanům Evropské unie. 

	K bodu 123 
 
	Úprava vychází z příslušné části acquis (nelze podmiňovat vstup na území udělením víza) a současně přebírá část dosavadní právní úpravy. 

	K bodům 124 a 125 
 
	Legislativně technická změna odkazu. 

	K bodům 126 a 127 
 
	Dosavadní řešení, kdy Ministerstvo vnitra vydávalo seznam hraničních přechodů vyhláškou, nelze považovat za optimální. Jedná se totiž toliko o sumář hraničních přechodů, jež jsou jednotlivě zveřejňovány ve Sbírce mezinárodních smluv České republiky jako důsledek mezinárodní aktivity českých a cizích orgánů na úseku vytváření nebo změny hraničních přechodů. Proto se navrhuje změna -vydávat seznam jako neprávní předpis - sdělení Ministerstva vnitra. Zodpovědnost za správnost obsahu a jeho aktuální stav by mělo Ministerstvo vnitra pouze zprostředkovaně. Bylo by povinností příslušného státního orgánu, aby Ministerstvo vnitra včas informoval o zřízení nebo změnách v provozních podmínkách hraničního přechodu, jenž je v působnosti tohoto státního orgánu. Rozsahem provozu se rozumí údaje uvedené v jednotlivých aktech přijatých v souvislosti se zřízením nebo změnou hraničního přechodu (např. okruh osob, provozní doba). Současně nové pojetí umožní rychlejší reakci na změny v provozních podmínkách. 

	K bodu 128 
 
	V návaznosti na úpravu zdravotního stavu je potřeba vydat seznam předmětných nemocí. Jako vhodný publikační prostředek se jeví vyhláška Ministerstva zdravotnictví. Ustanovení má odloženou účinnost. 

K článku II 

	K bodu 1 
 
	Návrh mění pojem a používání cestovního dokladu tak, aby v souladu s schengenským acquis opravňoval k překračování vnějších hranic přes hraniční přechod, tj. jak k vycestování z České republiky, tak i k návratu. 

	K bodům 2, 3 a 4 
 
	V návaznosti na nově vymezený pojem cestovního dokladu se upravují další podmínky překračování hranic přes hraniční přechod, popřípadě mimo něj. V souladu s příslušnými komunitárními předpisy se umožňuje překračovat vnitřní hranice nejen s platným cestovním dokladem, ale i s občanským průkazem. 

	K bodu 5 
 
	V souladu se Schengenskými dohodami se na vnitřní hranici neprovádí kontrola s výjimkou případů podle čl. 2/2 těchto dohod. 

	K bodu 6 
 
	Viz odůvodnění k novele zákona o pobytu cizinců - body 118 a 119 

	K bodům 7 a 8 
 
	Změna pojmu hraniční přechod se navrhuje s ohledem na postupné odstraňování kontrol na vnitřních hranicích podle Schengenských dohod. Odstraňování kontrol se týká nejen cizinců, ale i občanů České republiky. 

	K bodům 9 a 10 
 
	Změna ustanovení navazuje na nově vymezený pojem cestovního dokladu. 

	K bodu 11 
 
	Ustanovení umožňuje používat k cestám do Evropské unie jako cestovní doklad také občanský průkaz v souladu s výše uvedenými komunitárními předpisy ode dne vstupu do Evropské unie až do dne, v němž budou zrušeny kontroly na vnitřní hranici. 

	Ustanovení vztahující se ke všem předchozím bodům s výjimkou bodů 6 a 11 se vztahují k schengenskému acquis; proto se navrhuje, aby nabyly účinnosti dnem odstranění kontrol na vnitřních hranici, stanoveným v rozhodnutí Rady Evropské unie o vstupu v platnost úmluvy podepsané dne 19. června 1990 v Schengenu mezi Belgickým královstvím, Spolkovou republikou Německo, Francouzskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím a Nizozemským královstvím k provedení dohody podepsané dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích pro Českou republiku. 

K článku III 

	Přechodná ustanovení byla navržena tak, aby byl zajištěn bezproblémový přechod dosavadní právní úpravy povolování trvalého pobytu na úpravu novou, podle níž bude v souladu s příslušnými ustanoveními zákona o správním řízení vždy vydáváno písemné rozhodnutí o povolení trvalého pobytu. 

	Ustanovení dále sleduje, aby občanům Evropské unie a jejich rodinným příslušníkům byla v co nejkratší lhůtě provedena výměna příslušných pobytových dokladů za doklady odpovídající předpisům Evropské unie. 

	Současně je zajištěno, aby započatá řízení byla dokončena a otázky spojené se splněním ohlašovací povinnosti určené kategorie cizinců byly posuzovány podle dosavadní právní úpravy. 

K článku IV 

	Se zřetelem k rozsahu provedených úprav se doporučuje vydat úplné znění zákona o pobytu cizinců tak, aby platné znění této normy bylo k dispozici v ucelené formě. Tento požadavek přihlíží zejména k potřebám cizinců, aby se v této právní úpravě mohli snáze orientovat. 

K článku V 

	Datum účinnosti je navrženo tak, aby bylo zajištěno plnění závazků, které pro Českou republiku vyplynou z přijetí za člena Evropské unie a některých základních závazků, které pro ni dále vyplynou ze zrušení kontrol na vnitřních hranicích ve smyslu Schengenských dohod. 

	Účinnost bodu 11 podle čl. II se navrhuje stanovit časově omezeně (ode dne vstupu smlouvy o přistoupení České republiky do Evropské unie v platnost do dne, v němž nabude účinnosti rozhodnutí o odstranění kontrol na vnitřní hranici). Dnem odstranění kontrol bude možné na občanský průkaz cestovat podle návrhu právní úpravy uvedené bodu 2 (§ 3 odst. 1) novely zákona o cestovních dokladech. 

	Účinnost novelizačních bodů upravujících legislativně technické změny (odkazy) se navrhuje stanovit k 1.1.2003, protože i když v řadě případů odkazují na ustanovení v té době ještě neúčinná, přesto se jedná o ustanovení již platná.